М У Н Ф Л И Т
У главним улогама
Музика
Костими
Фламенко музику компоновао и изводи
Продуцент
Режија
Пре две стотине година, велика дорсетширска пустара
проширила се до мора.
Овде, у скривеним пећинама и самотним селима,
банде кријумчара бавиле су се својим насилничким занатом.
Једне октобарске вечери 1757-ме,
један дечачић је дошао да потражи човека
за кога је веровао да му је пријатељ.
Мунфлит
Одакле си дошао, дечко?
Не чујеш ли, нешто смо те питали!
Не дирај то, то су моја писма! Писма моје мајке!
Ако дозвољавате млади господине.
"Џоне, мој најдражи сине".
"Пишем ти док још имам снаге".
"Иди у Мунфлит и тамо потражи господина"
"именом Џереми Фокс"...
"Који се, како чујем вратио из колонија"
"и сада живи у кући која је некада била мој дом".
"Не знам како су године утицале на њега"...
"али знам да ће ти због мене бити пријатељ".
"Бог вас благословио и чувао обојицу".
Увек ми је задовољство да видим пријатељска лица.
Дођи уз ватру драга.
Посао неће дуго да траје.
Грининг!
Прошле ноћи сам вечерао са лордом Ешвудом.
Вечера је била одлична.
Али, недостајало нам је пиће.
Много сам се изненадио, јер сам недавно
по специјалном гласнику његовом господству послао
четири сандука француског брендија.
Да, испоручено је.
Коме?
И колико си наплатио за испоруку, госпо'н Грининг?
Можда нећу да кажем.
Можда ни остали неће да...
Надам се да си добро наплатио,
јер ово ти је последња испорука за подуже време.
Марш напоље.
Господине Фокс! Кад поменусте испоруку...
Једна је управо стигла.
Џон Мохун.
Оливијин син.
Гостионичару, побрини се за моје госте.
Нећеш ли да се љутиш ако ти тражим неки доказ?
Ни најмање, господине.
То је нормално.
Шта ти је то?
То је дедин прстен.
Ево, грб Мохунових.
Оливија.
Баш могу и да ти кажем, да нисам наклоњен имену које носиш.
Није нико из овог краја.
Мунфлиту је кофер пун Мохунових.
Правде Мохунових, тираније Мохунових поноса Мохунових.
Хајде.
Да се не свађамо, тек смо се упознали.
Испиј до дна, Џоне Мохун.
Хајде, седи.
Шта је било са твојом мајком у великом свету?
Како је прошла кад је породично богатство пропало?
Кад ми је отац умро, предавала је у школи.
Ја сам чистио свуда и разносио наруџбине.
Да ли ти се допао тај посао? - Било је корисно.
Зашто те је послала мени? Зар нема коме?
Нема никога сем вас, господине.
Шта да радим са тобом? Да те претворим у стуб друштва, као што сам ја?
Хвала господине. - Шта ти то значи?
Лепо је имати пријатеља. - Каквог пријатеља?
Баш ти свашта пада на памет.
Због твоје луцкасте мајке, обојица би могли да пожалимо.
То су ти Мохуни.
Удали су је за првог слободног рођака
а мене су отерали дођавола најбржим путем.
Али ђаво и ја смо постали најбољи пријатељи.
Рећи ће ти сви у Мунфлиту.
Однесите га горе на спавање.
Да ли су се побринули за тебе док сам био одсутан?
"Као вихор што пролази, тако бездушник нестаје".
Пословице, 10:25.
Хајде, док не падне мрак.
Водите ли ме код г. Фокса?
Је ли ово г. Фоксова кочија?
Водите ме код њега, зар не?
Не брините господине.
Уђите овде!
Хоћу да идем код господина Фокса.
Онда мора бити да си у журби.
Пустите ме одавде! Упомоћ!
Дечаче! Дечаче! Ко си ти?
Тражим г. Фокса. Да ли знаш где живи?
Живи у великој кући. Показаћу ти.
Суседи смо. Хајде. - Хвала.
Заборавио си капу.
Ко је то? - Кријумчар.
Шта је кријумчарио? - Бренди. И свилу и дуван.
Зашто га његови не скину преко ноћи?
Г. Мескју неби дозволио.
Ко је г. Мескју? - Судија.
Он каже да је Мунфлит кријумчарско гнездо.
Хоће да ово буде за пример.
Мора да је звер. - Он ми је ујак.
Жао ми је. - И мени.
Али ништа се ту не може. Идемо.
Ово је имање Мохунових, унутра.
Џоне, колико остајеш овде?
Заувек.
СТОЈ!
Грејс! - Да ујаче.
Ко је то са тобом? - Џон Мохун.
Пријатељ господина Фокса.
Господина Фокса? Ма је ли?
Г. Фокс има веома занимљиве пријатеље.
Пренесите му моје поздраве.
Од господина Мескјуа.
Одавно желим да се боље упознам са комшијом г. Фоксом,
и са његовим пријатељима.
Терај даље!
БРАВО! - БРАВО.
Играј још!
Могу ли да видим г. Фокса, молим?
Очекује ме. - Г. Фокс?
Да.
Хоћете ли да ме пустите унутра?
Какав си ти то човек?
Нудим ти животну прилику, а ти се видим, бавиш... другим стварима.
Требало би да знаш Ешвуде, да постоји време за посао
и време за друге ствари.
Џереми! - А?
Имаш посету.
Ја сам господине.
Шта ког ђавола... - Молим вас извините, господине.
Нисам знао да има и дама.
Да ли да се повучем, господине? - Не пре него нам објасниш.
Господине. - А?
Киднаповали су ме, господине. - Ма не причај.
Јесте, господине.
Шта си урадио са мојим кочијашем?
Савладао га и оставио да умре?
Господине?
Ја сам наредио да те склоне из Мунфлита.
И послао те на север у школу да остатак детињства
проведеш гладујући, и да те малтретирају и туку
док не постанеш енглески господин.
Је ли то ваша одлука господине?
Јесте.
Да ли бисте расправљали о томе?
Имаш ли нека запажања?
Да господине, радије бих остао овде.
Дечак има право.
Не можеш да га кривиш што воли весело друштво.
Попиј једно момче.
Не, хвала господине.
Да ли би више волео да играш са оном младом дамом тамо?
Не, хвала господине. Не умем да играм.
А шта умеш? Знаш ли да певаш?
Тако је! 'Ајде запевај једну безобразну.
Ако нам се допадне, рећи ћемо Фоксу
да ти дозволи да останеш.
Шта кажеш на то Џони, знаш ли песму?
Знам једну, господине.
Па, певај!
Две су птице, стајале на стени,
тра-ла-ла-ла-ла лау-ди.
Једна одлете а једна оста,
тра-ла-ла-ла-ла лау-ди.
Одлете после и друга и онда не оста ни једна,
тра-ла-ла-ла-ла лау-ди.
Јадна стена оста сама
тра-ла-ла-ла-ла лау-ди.
Браво, браво!
А сада господине, остајем ли?
Ко ће да се побрине за твоје образовање?
Ви господине.
Немој да си себичан Фоксе.
Ако малога срце вуче раскалашном животу,
нема бољег примера од тебе у целој Енглеској.
Господине, имам приговор на ту примедбу.
Молим? Шта рече?
Разумели сте добро, господине.
Животињице једна дивља.
Џоне!
Извини се лорду Ешвуду.
Нећу господине, увредио вас је.
Сви су вас они увредили.
Ти тврдоглави, мали човече лоших манира!
Тули!
Води ово мало ждребе доле на спавање.
Врати га у школу. Што пре то боље.
Утерај му манире у главу.
Предомислио сам се Ешвуде.
Допада ми се овакав какав је.
Колико ће да остане овде?
Док ме забавља. - Шта ћеш са њим?
И њега ћеш да корумпираш и уништиш?
Много је већа опасност да ће он да уништи мене.
Оливија Мохун на мој 16-ти рођендан 5. марта 1742.
Не, не! Убиће ме!
Хеј! Пробуди се.
Кидају... - Пробуди се!
То сте ви господине.
Јесам ли ти спасио живот у правом часу?
Кидисали су на меме. Цео чопор. - Ко?
Пси. У летњиковцу.
О чему причаш?
О сну, као да...
Као шта?
Нешто што ми је мајка испричала.
Шта ти је ипричала?
О пријатељу који је дошао једне ноћи код ње у летњиковац.
Пустили су псе на њега.
Умало су га растргли на комаде.
Мајка ти има бујну машту.
Греши што ти пуни главу таквим глупостима.
Џереми!
Зашто лажеш дете?
Ко ти је мајка?
Зашто те је послала овамо?
Зашто?
Одговори, зар не знаш да причаш?
На њега су пустили псе.
Ко то?
Ко?
Мохунови.
Џереми.
Зашто ми ниси рекао?
Мртва је. - За тебе није, Џереми.
Зато смо морали да напустимо острва, зар не?
Да би се вратили у ову проклету кућу?
Њену кућу.
Било би боље за обоје да си ми рекао.
Да бих уживао у твом сажаљењу?
Не Џереми.
Бар бих знала шта ме чека.
Знала бих колико сам глупа што сам љубоморна на друге.
Играш се мноме да би испунио празнину свог живота.
У праву си Ен.
Није требало да делиш такав празан живот.
О, Џереми.
Средићу ти да се вратиш на острва.
Немам чему да се вратим, ти то знаш.
Кад сам пошла са тобом, одрекла сам се свега.
Путоваћеш "Бонавентуром", стиже за недељу дана.
Г. Фокс! Г. Фокс!
Џоне! Џоне!
Чекам те овде сатима. - Како си ушла овамо?
Показаћу ти ако обећаш да нећеш никоме да кажеш,
иначе небих могла више да долазим да те видим.
Ево, у зиду је отвор. Видиш?
Желиш да долазим да те видим, зар не?
Ходи овамо, сешћемо у летњиковац.
Шта је сада?
Чега се плашиш?
Ниси баш причљив, зар не?
Маца ти је одгризла језик?
Не могу да останем дуго.
Ближи се време за цркву.
Синоћ је за време плиме ветар дувао и нанео воду у гробље.
Све до зида и црквених врата.
Однео је неке споменике.
Да ли си чуо за Црвенобрадог?
Црвенобрадог?
Опет се појавио у црквеном дворишту.
Однео је још једног човека.
Молим?
Госпо'н Грининга. Кажу да га је Црвенобради однео.
Верујеш у духове? - Верујем.
Људи не треба ноћу да буду на гробљу,
док Црвенобради тражи свој изгубљени дијамант.
Да знам где је, ја се небих плашио.
Продао бих дијамант и обновио имање.
Кад је моја мајка живела овде, рекла је да је било стотину соба.
И штале за стотину коња.
И фонтане са златним и сребрним рибама,
које су се све вереме играле.
Али није твоје. Сада припада г. Фоксу.
Живећемо овде заједно. Он ми је пријатељ.
Црквено звоно. Чека ме ујак.
Идеш ли?
"Нећеш имати другого бога до мене". Тако је писано.
Ипак, ви штујете лажне богове мрака и сујеверја
као непросвећени дивљаци.
Шапатом говорите о човеку који је одавно умро.
Кога зовете Црвенобради.
Приписујете му натприродне моћи.
Моћи над животом и смрћу.
Црвенобради, нема шта.
Сер Џон Мохун је био официр Круне
који је издао своју свету дужност,
одрекао се краља и продао част
за скупоцени дијамант.
Умро је од лудила у Холисбруку.
Није уживао у незаслуженом благу.
И сада, кад је мртав,
не сме да се верује да је такав човек у стању
да пркоси божанским законима
и да скрнави вечна боравишта наших мртвих хришћана.
Амин. - Амин Парсоне.
Ако није Црвенобради, ко је убио Креки Џонса прошле зиме?
И сада, Нета Грининга.
Ко је њега средио?
Тишина, бако Кларк и ти Ретси. Знате ви добро.
Кад сам вас терао да се Натанијел Грининг
два дана после нестанка потражи,
рекли сте да је потрага бесмислена
да је последњи пут виђен у црквеном дворишту
после заласка сунца и да га је вероватно задесила
зла судбина у рукама Црвенобрадог.
Ја вам кажем да је то богохуљење.
И ово вам кажем!
Ако наставите са овим паганским веровањем
ругате се Богу у Његовој рођеној кући.
То вам неће бити опроштено
од сада па надаље.
Амин.
Ко је то!?
Ја сам, господине. Џон Мохун.
Син Оливије Мохун.
Волео сам твоју мајку.
Много сам је волео.
Утеха ми је што сам те данас видео овде у цркви.
Ово је дан испуњен љутњом.
Парсоне Глени, шта је било са дијамантом?
А!?!
Дијамант због кога је продао своју част?
Та је тајна сахрањена са сир Џоном.
Можда је боље тако.
Ако га пронађем, онда је мој, зар не?
Тако си мали, а срце ти већ жуди за стварима.
Али ако га употребим у добру сврху господине?
Ако га пронађеш, успећеш што генерације нису.
Сада ћемо дечаче, да уронимо у древну таму.
Не плашиш ли се да прођеш сам двориштем?
Не господине.
Ипак...
Узми ово.
Вратићеш ми сутра.
Драго ми је што смо попричали.
Хвала вам господине.
Лаку ноћ дечаче. Бог те благословио.
Лаку ноћ господине.
Црвенобради!
ЏОН МОХУН ВИТЕЗ
Подигни мердевине.
Половина крова се урушила.
Проклетство, какав лом.
Вади те буриће из воде.
Бурићи ракије су скакутали не Црвенобради.
Чуди ме како Парсон није намирисао пацова.
Ако плима буде виша, одоше бурићи.
Шта ћемо са мном?
Је ли ово све што је стигло? - Парминтер измишља изговор.
А Старкил... - Нека цркну, кукавице.
Што га боли?
Не сме да се сукобљава после оног посла са Гринингом.
Будалетине.
Било би нас 20 на једнога.
Питање је, да ли нам он треба?
Господо!
На путу ка Ешвудовој кући, добио сам поруку.
Пише да је овде боља забава.
Ко је потказивач?
Могу да вам посветим 5 минута.
Е, па слушај.
Људима се више не ради овај посао.
Кажи просто, шта људи хоће?
Просто речено, пре него испоруче следећи товар
хоће већи удео.
Није у реду да неки ризикују, док други пуне џепове.
Горе можете да се понашате охоло, г. "пољуби ми руку" Фокс
али овде доле, нисте ништа бољи од нас.
Ви, тупаве кукавице, копилади и вуцибатине.
Пре него сам вас ја упослио, били сте срећни ако прокријумчарите
два буренцета месечно у гомили скуше.
Ја сам вам, ситни преваранти, направио посао вредан на хиљаде.
Мени припада део као капетану јер сам га ја и зарадио.
А сада господо,...
да ли сте још о нечему хтели да расправљате?
Онда, извините ме.
"Укрепите руке клонуле, изнемогла учврстите колена".
Исаија, 35:3.
Одох ја на спавање.
'Ајде, побрини се за ово. Затрпај.
Није мој шешир. Мали је.
Пре бих рекао да ти је глава отекла од брендија.
Хајде, хајде, завршавајте то!
То му је то.
Сада нико не може ни унутра ни напоље.
Г. Фокс, г. Фокс!
Каре Ешвуде, четири краљице.
Мислим да имам права на додатно извлачење, зар не?
Краљеви су најјачи. - Вараш Ешвуде.
Чак и да варам, веома је непристојно
да ми то кажеш у мојој кући.
Препознала бих те увек. Џереми Фокс!
Имаш одлично памћење, драга моја.
Добро вече, г. Фокс. - Моја госпођо.
Помислила сам да нећете да дођете.
Као да ова кућа мало чиме може да вас привуче.
Чак ни музика цигана.
Видим да вас лорд Ешвуд редовно обавештава.
Џејми ништа не скрива од мене.
Ни ви од њега?
Зашто се осмехујете? - Жене.
Умеју да комбинују страст и предвиђање
уживање у тренутку и пажњу за будућност.
Имам права да мислим на своју будућност.
Нарочито сада када си и ти њен део.
То је част коју тешко да заслужујем.
Нема човека у Енглеској који је мање заслужује.
Мислим да си циничан и безобзиран...
Посве сигурно зао...
човек лошег карактера и лоше репутације.
Потпуно сте у праву, моја дамо.
Али, никада нисам веровао да се супротности привлаче.
Мислим да се много више привлаче сличности.
У помоћ!
Помозите! Пробудите се.
Помозите! У помоћ!
Бако Такер, јеси ли полудела, жено?
Вратио се. Чула сам га како пишти.
Плаче и завија као кад те боли душа.
Јеси ли изгубила разум?
Брзо кући, да ти ја не покажем стара врећо косака.
Реци Парсону да је Црвенобради овде.
Чека да нас све подави, као Креки Џонса и Грининга.
Г. Фокс! Упомоћ!
Упомоћ!
Г. Фокс!
Драго мо је да су гласине лажне. - Гласине?
Да си се одрекао задовољстава нежење, због усвојеног сина.
Моја дамо, да сам хтео сина, зар заиста мислите
да небих имао ни један други избор осим усвајања?
Без обавеза у овој земљи, слободни сте да путујете.
Зар не? - Аха.
Али, немам такве намере.
Променићете мишљење кад разговарате са Џејмијем.
Идемо у иностранство.
А ви ћете са нама.
Као Џејмијев партнер.
Немаш ли...
ништа против да ми будеш партнер, је ли Фоксе?
Њено господство је управо наговестило предности
које би ми таква комбинација донела.
Је ли?
Имам...три брода, која се опремају у Ротердаму.
Опремљени су за ратне операције против трговачких флота
извесних непријатељских нација.
Гусари.
То неби требало да смета човеку какав си ти, Фоксе.
Паметног, храброг и богатог.
Богатог?
Делимо једнако. Чека нас богатство.
Једнаки делови.
Ако пристајеш, повешћемо те у Ротердам.
Хоћеш да кажеш да и њено господство иде?
Мислиш ли да бих кренуо у нови подухват
без моралне подршке леди Ешвуд?
Онда, Фоксе?
Зашто оклеваш?
Сваки ортаклук има две заједничке ствари.
Ортака који вара и ортака који ји преварен.
Мој драги Фоксе, знаш да ти потпуно верујем
у сваком погледу.
Сигурно не мислиш да бих ја варао тебе?
Милорде, порука за г. Фокса.
Извините ме.
МАЛИ МОХУН ПРОНАЂЕН У ГРОБУ ПРЕБАЧЕН У ХОЛБЕРД РЕТСИ
Моја дамо.
Одлазиш Фоксе? - Бојим се да морам.
Одмах? Као да је питање живота и смрти.
И јесте, моја дамо.
Чини се да понуда није тако привлачна као што си мислила.
Твоју је понуду одбио Џејми, не моју.
Не свиђа ни се да убијем дете. - Нема смисла одлагати неизбежно.
Ја кажем да сачекамо. Нећу да се качим са г. Фоксом.
Доста ми је више чекања на г. Фокса.
Шта ће бити са дечаком?
У чамац, мало вожње и мало "пљус".
И готово је очас.
Води га у пристаниште.
Идемо, хајде да завршимо са тим.
Побеже!
Упомоћ!
Отварај!
Отварај у име краља! - Помоћ!
Људи су на сваким вратима!
Елзевир Блок.
Капетане Хокинс, покажите му налог.
Дозвола за претрес просторија!
Имаш ли примедбе? - Не.
То сам и мислио. Дај кључеве.
Види види! Ко је то овде.
Млади пријатељ г. Фокса.
Запањен сам гос'н Мохуне.
Ово није друштво за отмене људе.
Господине!...
Гос'н Џон је љубазно дозволио.
Види блага срца кроз наше грубости.
Зар не госпо'н Џоне?
Госпо'н Џон има изузетан вид.
"Чистоме, све је чисто".
Титус.
Господине...
Дакле?
Госпо'н Џон је хтео... - Нека сам каже.
Дођи овамо дечко.
Хтели су да ме одведу чамцем и... - Мескју!
Не могу очима да верујем.
Краљев судија банчи у рибарској крчми.
Што да не г. Фоксе?
Зар нисам у добром друштву?
Нисам ли и ја нека врста рибара?
Не бацам ли мреже да ухватим рибе велике и мале?
Познајете ли човека по имену Гриниг, г. Фокс?
Нисам имао задовољство.
Његова мајка мисли да се бави кријумчарењем.
Верује да је покушао да их превари.
Онда је јасно. Побесите их све.
Без бриге г. Фокс.
Ускоро, уз праве доказе, све пропалице у овој парохији
које кријумчаре, њихаће се на вешалима.
Надам се да ћу то видети.
Хоћете г. Фокс. Имате позив лично од мене.
До тада,...
Тренутак!
Госпо'н Џоне, нешто сте хетли да ми кажете.
Хајде сада. Рекли сте да су хтели...
Да вас одведу у чамцу и...
Хајде, молим.
Гласније момче!
То је све господине.
Онда?
Ништа необично господине.
Главу горе, Мескју.
Не можеш да бесиш људе сваког јутра.
За мало. - Зашто је причао?
Могао је да се спасе. - Спасио се.
Није довољно г. Фокс! Дечак зна довољно да нас све повешају.
Дечак је моја брига. Решићу га се на свој начин.
После свега што је чуо и видео у скровишту,
не сме да остане у животу.
Преузећу ризик.
Е, па ми нећемо.
Већ по други пут причаш у име ових људи.
Чини ми се да замишљаш да си им вођа.
Госпо'н Блок, решимо то одмах.
Хајде сада госпо'н Блок, хоће ли да живи или да умре?
Да живи!
Јесте ли добро господине?
Вежба је била корисна.
Бонавентура стиже пре зоре са свилом и брендијем.
Очекујте наређења.
Будите на плажи спремни.
Идемо, Џоне Мохун.
Мој медаљон молим! - Изволите госпо'н Џоне.
Отварали сте га и украли садржину.
Млади господине,
каква корист од стихова из Библије које знам напамет.
Стихови из Библије? - Џоне!
Комплетни и поучни,
до последњег слова поглавља и стиха
Али сви су бројеви погрешни. - Џоне Мохун!
Нема никаквог смисла. Ништа што ја могу да схватим.
Не Џоне. Нема расправе.
Молим вас господине. Кунем се, нећу рећи.
Жао ми је Џоне.
У овом околностима могу само да те пошаљем у колоније,
где ћеш, верујем, живети дуго и умрети богат.
Полазиш вечерас.
Иди у своју собу. - Да господине.
Чула си шта сам му рекао? - Шаљеш га одавде.
Да.
Камо среће да није ни долазио. - То и ја желим.
Заиста Џереми?
Бонавентура стиже вечерас.
Ти и дечак ћете кочијом до обале.
Укрцаћеш се чим завршимо истовар.
Ако хоћете да ухватите банду кријумчара
и човека који је предводи, будите вечерас на обали...
Код Светог Хелиера, капетан ће да те пребаци на х оландски брод који иде на острва.
Узми ово, требаће ти.
Збогом Џоне Мохун.
Џереми! Нема користи, свуда су.
Имају нарађење да те убију.
Зар их ниси због тога послала овамо?
Брод нам је једина шанса Џереми.
Грешиш Ана!
Џереми!!!
Џереми Фокс! Не дајте да побегне!
Предај се Фокс, или ћу да те убијем!
Дозволите ми господине, добро то радим.
Не!
И не гледај ме више тим очима ко у шпанијела.
Од кад си се појавио имам само штету и невољу.
Спасили сте ми живот господине.
То ти не даје право да ме пратиш као изгубљен пас.
Утуви једном за свагда, да не желим одговорност
дугове, присне односе и обавезе.
Камо среће да ми те мајка никада није ни послала.
Оно је пут.
Иди овуда натраг у Мунфлит. Траже човека и дете.
Ти си ми смртна пресуда. - Да господине.
Ево господине. Узмите ово.
Шта је то? - Новац који сте ми дали на обали.
Требаће вам. - Задржи га.
Не брините за мена. Продаћу медаљон.
Из сандука Црвенобрадог.
Сребрн је.
Надао сам се да је у њему дијамант.
Зар није? - Не.
Само папир са стиховима из Библије.
Сви су бројеви погрешни.
Барем госпо'н Ретси тако каже.
Стихови из Библије?
Из сандзка Црвенобрадог? Дај да видим.
Кажеш да су бројеви погрешни? - Тако каже госпо'н Ретси.
Јеремија, 51:10.
1, 2, ..., 10... Благо.
Десета реч је "благо". - Благо?!
1, 2, 3, ... 6... Осамдесет.
То значи нешто, зар не господине?
Шифра.
Осамдесет.
Стопа.
Дубоко.
Бунар.
У бунару.
Холисбрук је најдубљи бунар у Енглеској.
А твој Црвенобради, госпо'н Мохун био је гувернер замка Холисбрук.
Онда је дијамант тамо.
Ако постоји тај дијамант. - Постоји господине.
Знам. У том је бунару.
Осамдесет дубоко.
Господине, можели толико дубоко да се сиђе?
Да,... може.
Награда од 100 гвинеја биће уручена ономе ко
саопшти податке који ће довести до хапшења Џеремија Фокса...
Касните милорде.
Твој гласник није био убедљив. Није требало уопште да дођем.
Потежеш ме из кревета у 3 ујутру.
Како љубазно, зову ме "господин".
Хоћеш пиће? - Не пијем са прогоњеним преступницима.
Нећеш да попијеш за наше орташтво? - Нема никаквог орташтва.
Грешиш Ешвуде. Одлучио сам да прихватим понуду.
Мој драги Фоксе,...
Рећи ћу ти отворено...
Више не поседујеш неопходне квалификације.
Лично твоје речи: памет, храброст.. - И капитал.
И капитал.
Само што не добијем неочекивано наследство.
Честитам,...
Али не продајеш ли кожу док медвед још није убијен?
Дај ми време да га убијем.
Жао ми је Фоксе, полазимо за Ротердам сутра увече.
Онда сутра увече у 10 сати.
Заустави кочију на кривини пута "North Cove".
Ако ти докажем да сам достојан партнер повешћеш ме са собом.
А ако не успеш?
Утешиће те 100 гвинеја.
У реду.
Не мислиш ваљда да поведеш и оно дете?
Можда успем да те спасем од вешала
али не ако ти се и то дериште прикачи.
То ти је јасно, зар не? - Јесте.
Мораћеш да га се отарасиш. - Добро!
Да пренесем твоје поштовање леди Ешвуд?
Ма свакако. Реци да се радујем нашем орташтву.
Мани се тога мајоре, имаш смену у 20 сати.
Хенишоу, куда си кренуо!? - Није тамо пут за Холисбрук!
Проклети Холисбрук, проклета војска.
Морам на посао у 20 сати.
Наравно мајоре, али увек има времена да се мало дремне.
Наравно да има времена...
Хеншоу ће глава ујутру...
Јеси ли припремио свеће? Измерио уже?
Господине!
Слушај ме Џоне Мохун. Ово није игра.
Да се добро разумемо.
Ако данас ствари крену наопако, свако гледа себе.
Мораћу да те оставим, без оклевања.
Не верујем да ћете то да урадите господине.
Много грешиш.
Да си мој син,... - Да господине?
Научио бих те да не верујеш никоме.
Али ви сте ми пријатељ.
Ортак сам ти у опасном подухвату! Је ли ти то јасно?
Вежба ће бити од користи.
Хеј кочијашу!
Сачекај ме тамо.
Дечаче, ходи овамо!
Ја господине?
Хоћеш ли да зарадиш новчић? - Да господине.
Узми ово и за мном.
Мајоре! Мајоре!
Шта, напушташ стражарско место? - Молим лозинку господине.
Је ли ово војни затвор његовог краљевског височанства
или сеоски вашар, да свако улази како му се свиђа?
Али имам наређење... - Имаш наређење да будеш на стражи!
И какво је то птичје гнездо које имаш на себи, је ли то униформа?
Гледај чизме, ко ти је командант? - Поручник Апџон господине.
Свака му част! Ако икада будем контролисао његову стражу
хоћу да британски војник изгледа као британски војник,
а не као просјак и котлокрпа. Вољно!!!
Наредниче!
Јеси ли спреман? - Јесам господине.
Хајде, улази.
Нешто није у реду мајоре?
Ко си ти? - Ја се бринем о бунару.
Бринеш о бунару, а?
И питаш мене да ли нешто није у реду.
Не продајеш ли ти воду затвореницима?
Господине, то није продаја.
Продајеш воду затвореницима, а зараду кријеш у бунару?
Нека паднем мртав господине, ако радим тако нешто.
Да сам на твом месту, небих изазивао судбину.
Г. Фокс! Г. Фокс!
Шта!? Ко је то!?
Шта ради тамо доле? - Доказује да си невин, ако јеси.
Дечаче? - Да мајоре!
Настави са претрагом. - Да господине?
Добро, спуштај.
Стоп! - Заустави!
Пронашао сам господине! - Шта је пронашао?
Дижи!
Видим да имате успомену из рата мајоре.
Ништа више од осталих који су служили у Француској.
Не знам одакле ти та рана пријатељу, али из рата није.
10. лака пешадијска регимента
стационирана је у Холисбруку последњих 6 година.
Ослободи кочницу.
Наређујем ти! - Та игра је завршена.
Хајде сад, дај то што си нашао или те бацам доле.
Дај ми!
Брзо, иди напред.
Поручник Апџон господине. Част ми је да преконтролишете стражу.
Поручниче.
Лабаво.
Реци лозинку! - Каква лозинка?
Ја сам мајор Хенишоу идиоте један!
Честитам поручниче.
Зауставите тог човека! Зауставите га, кажем!
Он је лопов и варалица!
Онај дечак је са њим! Држ' га!
Мислио сам да си отишао.
Где?
На обалу. Да погледаш брод.
Још увек је ту. - Јесте, још је ту.
Сутра у ово време бићемо на сигурном.
Зар не?
Знао сам да нећеш.
Шта нећу?
Рекао си да ћеш да ме оставиш, али ниси.
Настави да спаваш.
Мама је бринула да ћу увек бити сиромашан.
Сада смо богати.
Мислим да би волела да живимо заједно у великој кући.
Зар ти неби?
Да.
Никада тамо нећу да се вратим.
Ти можеш. Ја не.
Онда нећу ни ја.
Кад продамо дијамант у колонијама,
можемо да имамо кућу као мамину, зар не?
Са шталама за стотину коња и фонтанама...
..."погрешила је што је поверење поклонила Џеремију Фоксу".
Одушевљен сам што те видим мој драги Фоксе.
Моја госпо.
Клариса. Мора тако да ме зове, зар не Џејми?
Сада када смо партнери.
Питање је да ли смо партнери.
Немој да мислиш да сам без манира ако тражим да видим неки доказ
твоје добре судбине.
Никада нисам видела ништа овако,... овако...
Мора да вреди барем...
Тако ми тела и душе, господине...
Ово је нај изузетније...
Фоксе, честитам ти.
Задовољан?
Вози даље!
За вас господине и за нашу будућност.
Тако ми неба Фоксе, штета је толиких година
које смо провели свако за себе.
Нас двојица треба да будемо заједно.
Нас троје. - Нас четворо.
Заборавила си дијамант.
Где си га пронашао Џереми?
Или да не питам?
Наследство драга.
Наш пријатељ га је добио неочекивано.
Не ужива у њему како би требало.
О, твоја јадна рука.
Чим се укрцамо, даћеш ми да се побринем за тебе.
Јел' тако?
Знаш ли Фоксе да сада за тебе нуде 300 гвинеја?
Вредиш троструко, жив или мртав.
Сваког тренутка све више вреди.
СТОЈ!!! У име краља!!!
Заустави коње.
Да видимо ко су путници.
Шта се дешава дођавола? - Име господине.
Куда идете?
За Пул.
А што се имена тиче, чини ми се да овај грб
није баш непознат у овом крају.
Молим вас опростите ми мој господине.
Тражимо криминалца по имену Фокс и дечака...
Мало је вероватно да би путовали са мном.
Наравно да не мој господине, није уопште вероватно.
Опростите моје господство, имам наређења.
Сва возила морају да се претраже.
Оче, зар поручник не зна да имамо паметнија посла
него да проведемо ноћ овде у ћаскању?
Ваш зет мој господине?
Медени месец.
Моје најлепше жеље. Нећемо вас више задржавати.
Срећан лов. Надам се да ћете ухватити ваше птичице.
Хоћемо мој господине. Живе или мртве, ухватићемо их.
Врло вешто драга. Спасила си живот пријатељу.
Скоро па вреди колико и дијамант.
Зар не? - Вреди ли?
Добро је што дечак није са нама.
Збунио би и тебе Клариса.
Или би рекла да ми је унук.
Узгред, шта си урадио са њим? Убио га?
Немаш ништа против?
Деца су велика давеж.
Не разумем како људи могу да се гњаве њима.
Пакосно дерле.
Просуо је вино по мени.
Скочио је на мене зато што сам те назвао подлацем.
Сећаш ли се? Као тигар. - Сећам се.
Волео бих да си веселији Фоксе.
Ја сам одушевљен. Нарочито собом.
Имаш стотину разлога драги Џејми.
Помисли само. За мање од сата бићемо на броду.
Ка новом животу лагодног уживања.
Не верујем да на свету има срећнијих створења од нас.
Стани!!!
Кочијашу, заустави!
Шта је било? - Враћамо се.
Окрени кочију! - Луд си. Не идем назад.
Кочија иде, са или без тебе!
Иди путем ка обали. Ако неко покуша да те заустави
вози даље.
Хајде, уради шта ти кажем.
ЏЕРЕМИ!!!
Џоне.
Је ли време? - Није још.
Нешто није у реду? - Не, не.
План је промењен. Остаћеш овде до зоре.
Онда иди натраг у Мунфлит.
Иди код Парсона Гленија.
Дај му дијамант. Испричај му све.
Зар нећемо заједно?
Ако те неко заустави,
реци да сам те отео и да си побегао.
Али господине, не желим да идем без вас.
Не можемо увек да урадимо оно што желимо Џоне.
Потребан ми је овде неко коме могу да верујем.
На кога могу да се ослоним док се не вратим.
Али вратићете се брзо?
Чим пре будем могао.
Могу ли да се ослоним на тебе? - Да господине.
Ако мислите да је то најбоље.
Јесте.
Срећно Џоне Мохун. - Срећно господине.
Ова се врата остављају отворена по први пут после толико година.
Морају, не зна се када ће да се врати. - Џереми Фокс?
Јеси ли сигуран да ће да се врати?
Пријатељ ми је.
Превод и обрада: Александар Поповић јануар 2007.